АНГЛІЯ, 1944 рік
СОЮЗНИКИ ПЛАНУЮТЬ УВІЙТИ У ФРАНЦІЮ
Лундт повернувся, сер. Зустріти його?
Там буде контакт. Мені потрібні обидва.
Спухаюсь, сер.
ВУЛ. АЛЕКСАНДРА
ПРИТУЛОК "З" ТУТ
НЕБЕЗПЕКА НЕРОЗІРВАНА БОМБА
Що тепер?
Чекатимемо.
На його контактну особу.
Господи!
Немає ніякого контакту.
- Лундте! МІ5! - Ані руш!
Якщо він долетить до узбережжя,
ми програємо чортову війну.
Хай тобі, Джо. Як ти це зробив?
Ти ж мене знаєш. Я приручаю птахів з дерев.
Гарний постріл, хлопці.
- Скільки вже? - Шість.
Два шилінги за все. Гуляйте.
Чого ти? Це ж британський білок найвищого ґатунку.
Додаток до пайка Джоунсі.
Ну Ж бо, Даф. Приголуб мене.
- Джо! Джо! - Щоб тобі!
Ти не бачиш, що я зайнятий?
На вас чекають на полі Бартонів!
Вони його знайшли!
Я надто молодий, щоб помирати.
Помовчте, Френку.
- А я надто старий. - Не нервуйте, хлопці.
Тримайтеся нижче.
Годфрі, можете триматися нижче?
Я спробую, сер, але не впевнений, що зможу після цього підвестися.
Я засік його, сер, просто попереду.
Моподець, Джоунсе.
Він у бігах. Втомлений і голодний.
Спробуйте взяти його живим, та якщо пручатиметься,
ви знаєте що робити.
Вони такого не люблять, сер.
- Вони такого не люблять. - Замовкніть, Джоунсе!
За мною.
Чекати на мій наказ.
Он він, сер.
Хлопці, не рухайтеся.
Джоунсе.
Дуже повільно передайте мені вуздечку.
Джоунсе?
Дуже повільно... Джоунсе.
Джоунсе?
Хороший бик. Хороший.
Вілсоне, зробіть щось!
- Що зробити, сер? - Хоч щось! Зробіть хоч щось!
Годфрі!
Оле. Оле. За мною.
Гаразд. Сидіти. Сидіти.
Він губи обпизує.
Він обпизує губи! Дядьку Артур!
Френку, зберіться!
За вами, сер, за вами!
Так. Рятуйте!
- Іди, Седріку! - Дякую!
Ще одна успішна операція.
Ви що, дрібний мозок і той втратили?
Ми мали воювати з гунами,
а не з биком Берті.
Так, колись цей день настане, Фрейзере, і ми маємо бути напоготові.
От як ви зараз?
Я думав, він мене з'їсть, дядьку Артур.
- Хлопці. - У мене все життя пролетіло перед очами.
Хлопці.
Повертаймося додому.
Ніколи не знаєш, коли фрици нагрянуть.
ВБИТО НІМЕЦЬКОГО ШПИГУНА У Лондоні вистежили шпигуна
Ми все ще блукаємо у темряві, панове.
Вони застрелили Лундта,
перш ніж він встиг передати нам інформацію про бази союзників.
Британці думають, що розбили нас,
та я скажу...
Кого ви обманюєте, містере Черчиппь?
Час дати їм відсіч.
Відправляйте агента Кобру.
Волмінгтон-на-морі
Зважайте на дрібниці, дівчата!
Що швидше ми поставимо поранених на ноги,
то швидше переможемо у війні.
НУ ЯК, Джордже?
Трохи боляче, люба.
Ви самі винні. Наступили на міну.
- Трохи вище. - Вам прострелили ногу, Джо.
Знаю, але боляче аж до самого...
- Сидіть спокійно, мапюче-переросток! - Більше я цього не терпітиму.
Спочатку я був приманкою для бика, а тепер - Довгий Джон Сільвер!
- Підніміть руку, містере Годфрі. - Гаразд.
- Вам влучили у груди. - Справді? Боже.
- Я видужаю? - Так.
Чудова картина.
Чоловіки і жінки за спільною справою.
Все завдяки нам.
Не знаю, щоб ми без них робили.
Капітане Менверінг.
Доброго ранку, вікарію.
Вас до телефону.
А на 13.00 зал замовляли для репетиції танцю Робіна Гуда.
Сподіваюся, накладок не буде.
Вікарію, зараз іде війна.
Якщо ми не встигнемо закінчити, доведеться їм пострибати назовні.
Менверінг.
Говоріть голосніше.
Це полковник Фікс.
- Доброго ранку, сер. - Що, знову бик?
Щойно до мене телефонував бригадир Прітчард.
У них аврал.
Як ваші справи сьогодні, містере Годфрі?
- Мені влучили у груди. - Та невже.
Гарна філіжанка чаю піде вам на користь.
Ми просто гаємо час.
Мені слід було вирушити до Франції з іншими.
Ти не винен, що у тебе плоскостопість.
Всі думають, я хлопчик. Та це не так. Я чоловік.
Чай готовий.
- Тістечка! Цур мені рожеве! - Ви ж знаєте, який він.
Якщо не годувати його тричі на день, він почне ревіти.
- Менверінг? - Френк. Артуре, ти не слухаєш.
Сьогодні він знову веде Вєру в кіно.
Він дуже нею захоплюється, це правда.
Хочеш?
Приходь.
У мене є гарненький голуб, Вокер приніс.
- Ти ж їх так любиш. - Навіть не знаю.
Припини, Артуре.
Хлопці, послухайте.
У мене чудові новини.
Полковник Фікс доручив нам нову місію.
Що цього разу? Помити йому машину? Нагодувати коней?
На піску була смуга, Менверінгу, і ви її перетнули.
Він доручив нам патрулювання бази союзників у Дуврі.
- Боже правий. - Нічого собі.
Ось так, хлопці.
Це наш шанс залишити слід у цій війни.
Нарешті, капітане. Ми не можемо дочекатися, еге ж, хлопці?
Зараз ми повернемося на пагорби, де опановуватимемо камуфляж.
До машини, хлопці, хутко.
Він сказав гупяш?
- Ні, камуфляж. - Камуфляж.
- Камуфпяж. Добре. - Слухайте уважніше.
ДЖ. ДЖОУНС ПОКОЛІННЯ М'ЯСНИКІВ
Це те, що потрібно чоловікам, Вілсоне.
Так-так, дякую, Джоунсе. Дякую.
Так, останнім часом вони були трохи мляві.
Так, вони було дещо скуті.
Не треба латини, Вілсоне.
Якщо король говорить англійською, то і ви не викаблучуйтеся.
Тут вам не Кембридж.
Впасне, Оксфорд, СЄР-
Ми адаптуємо сьогоднішні навчання до місії, що на нас чекає.
Один 3 бійців буде нацистським шпигуном. Висадимо його на перехресті.
Ви впевнені, що це розважливо, сер?
А ми тим часом лежатимемо у засідці, щоб його перехопити.
Лежати у засідці звучить дуже вогко, вам так не здається, сер?
- Зупиніть, Джоунсе. Зупиніть. - Зупиняю, сер.
Вийдемо на пару слів, Вілсоне.
Як ви смієте ставити під сумнів мій авторитет перед моїми людьми?
Я просто не хочу, щоб хтось застудився.
Ви ж знаєте, який Френк.
- Ми вже майже приїхали? - Вільно, Пайку.
Намагаєтеся мене підсидіти, зайняти мою посаду.
Насправді я нічого такого не роблю.
Покваптеся. Годфрі потрібно в туалет.
Та знаєте, нічого не вийде.
Ці нашивки говорять самі за себе.
Можете і далі ходити з тим бундючним виглядом.
- Брак сили волі - ось ваша проблема. - Гадаю, це не зовсім справедливо.
Невже? Ось ваш шанс довести це.
Сьогодні ви будете нацистом.
- Серйозно? - Ауф відерзейн, містере Вілсон.
Дуже добре, хлопці. Зливаєтеся з середовищем.
Ти не сприймаєш це серйозно, Вокере?
Як ви мене впізнали, сер?
Оце вже ні, Пайку.
- Підійшпи з фантазією, Джоунсе. - Дякую, капітане.
Місіс Фокс позичила мені це з торішньої вистави про Робіна Гуда.
Я зображаю частину Шервудського лісу.
Г0дфрі?
Ви виглядаєте так, наче Подорожуєте до Південних морів.
Дуже дякую, сер. Дуже мило з вашого боку.
Це з фільму "Південь Паго-Паго", який я бачив тиждень тому.
Мені вдалось, Надворі буде дуже доречно.
Зніміть це.
Капітане, можна мені відпроситися?
3вичайно,ні
Увага, хлопці.
Мета сержанта Вілсона - непомітно заволодіти нашим прапором.
ТОМУ МИ маємо НEВПИННО пильнувати.
Прислухайтеся! Хтось їде.
Знаючи Вілсона, він спробує сісти комусь на шию.
Ховаймося, хлопці. Чекайте на мій сигнал.
Що таке, містере Годфрі?
Боже правий. Хутко, хлопці!
Ані руш, нацистський шпигуне, або ми стрілятимемо.
Мадам, мені дуже шкода.
- Мені здалося, що дерево рухапося. - Мені довелося, капітане.
Містер Годфрі хотів використати мене як туалет.
Боюся, природа покликала мене надто голосно.
Боюся, ми прийняли вас за нацистського шпигуна.
Так, дякую, Вокере.
Міс Вінтерс, "Ассошіейтед прес".
Капітан Менверінг, ополчення Волмінгтону.
Який збіг.
Я пишу статтю про ополченців Волмінгтон-на-морі.
- Для журналу "Леді"? - Про нас? У справжньому журналі?
В люди вибиваємося, хлопці.
Про вас чути схвальні відгуки.
Так, мені приємно думати, що ми дамо фрицам прочухана.
Ви знайшли нас просто під час проведення операції.
Ми шукаємо шпигуна. Та не хвилюйтеся, ми його впіймаємо.
Повз нас не прослизнеш, запевняю вас.
Ти ж падлюко.
Закопоти тебе?
Дозвольте звернутися, сер.
- Що таке, Джоунсе? - Цей мішок.
Він не викликає В мені люті.
Можу встати позаду нього, я трохи володію німецькою.
Це правда, Годфрі? Треба буде за ним пильнувати.
Так, одна з моїх няньок була з Лейпцигу. Гарна жінка. Ії звали Грета.
Гаразд, встаньте позаду мішка!
Давайте, розлютіть мене мовою нацистів.
Ах ти ж, нацистська свиня! Я тебе заріжу!
Так тобі!
Чудово, Джоунсе.
Не повертайтеся до мене спиною.
- А що ви сказали, Годфрі? - Перепрошую. Що, сер?
Я сказав: "Ти почистив зуби, мій янголе?"
Знаєте, я ніколи не любив чистити зуби.
Добре, Годфрі. Гаразд.
- Іноді вона мені їх чистила. - Так, годі. Дякую, Годфрі.
- Продовжуйте, капрале. - Дуже добре, Годфрі.
Так, хлопці. По місцях!
Перша група, Готуйсь!
В атаку!
Друга група, готуйсь!
Для мене честь спостерігати за всіма вами.
Вони Молодці. Робимо все можливе.
Видно, що вони заради вас здатні на все.
Мабуть, це ваша посмішка.
Куди в біса подівся мій сержант?
Кому МЄдУ?
- Вілсон? - Власне, так, сер.
- Як у біса ви пройшли повз... - Гадаю, я переміг, сер.
Нічого подібного, тільки не В цьому наряді.
- Вас дискваліфіковано. - Я думав, що проявив кмітливість.
Ви хитрий і підступний. Шпигун не може так поводитися.
Роуз?
Не може бути!
Артур?
Це просто дивовижно.
Вибачте, капітане.
Містер Вілсон був моїм учителем в Оксфорді.
Дивовижно.
Вілсоне, відвезіть бійців додому.
А Я відвезу міс Вінтерс до Саллі Пойнт.
А можна мені, сер?
- Нам про стільки треба поговорити. - Авжеж, ні.
Капітане, будь ласка, я наполягаю.
Я і так уже забрала у вас багато часу.
Якщо ви цього хочете.
Віпсоне.
- Поїхали? - Моя сережка.
Моя сережка, я 'П' загубила. Вона дуже цінна.
- Розосередилися. - Ні.
- Шукаємо сережку. - Я повинна 'П' знайти.
Сережка! Розосередипися!
- А що саме ми шукаємо? - Сережку! Сережку!
Сережка. Розосередипися, хлопці.
Знайшов. Ось вона. Ось.
- Я Френк. - Молодець, Пайку.
- Френк Пайк. - Мій лицар у сяючих обладунках.
Сподіваюся, за ці кілька днів ми зможемо познайомитися ближче.
Англія може спати спокійно, якщо 'П' бережуть такі воїни.
- Сер. - дякую.
До побачення.
- Па. - Бувайте.
Це все?
- Дозвольте мені. - Ні, це...
- Це моя...
- Ні, я... - Це моя друкарська машинка.
Хочу почати працювати над статтею. Ви розумієте, перші враження.
Може, вип'ємо завтра чаю? Десь о п'ятій?
Це було б...
Ні, у нас якась нарада щодо патрулювання.
- Патрулювання? - Так, на базі у Дуврі.
То може повечеряємо після цього? У містечку має бути якийсь заклад.
Так, у готелі "Дубки", але...
Тоді о 19.00. Я наполягаю.
Гаразд. Так.
Дуже приємно. Дякую, Роуз.
- До побачення. - До побачення.
Прошу тебе поговорити з Френком.
Придумав, що хоче стати піпотом "Спітфаєра".
У нього від стояння на стільці в голові паморочиться.
Біда в тому, що він живе у своїх фантазіях.
Мабуть, був гонщиком.
А де ти тримаєш...
Він розповів мені про ту журналістку.
АРТУре?
Розкатати тісто?
- Френк сказав, ти відвіз 'П' додому. - Справді?
Так, здається відвіз.
- Френк сказав, вона така вся гламурна. - Невже? Я не помітив.
Не забудь тільки, яка рука тебе годує.
- Передай мені птаха. - Тримай.
Дякую, що знову зводив мене у кіно, Френку. Фільм був...
Такий романтичний.
Дякую, що провела мене додому. Мама не дозволяє гуляти у темряві.
- Що ти робиш? - Ціпую тебе. А що такого?
- Так цілуються тільки у кіно! - Це ти так думаєш.
Увійшла до загону ополченців
вони слабкі та дурні
легка здобич
Доброго ранку, міс Вінтерс. Капрал Джоунс.
Працюєте м'ясником.
Та в душі я солдат, мем.
На моїй гвинтівці більше насічок, ніж у вас було гарячих вечерь.
Я не кажу, що у вас було багато гарячих вечерь.
Маю визнати, фігура у вас відмінна.
Тримайте.
- Ласкаво просимо до Волмінгтону. - Дякую, містере Джоунс.
Гарного дня.
Я все бачила, Джеку Джоунс. Ти дав їй ковбасу.
Це нічого не значить.
І штампу не поставив у журналі.
Доброго ранку.
чудовий ранок.
Просто чудовий.
Дафне Лонгфут. Упевнена, дуже приємно.
Роуз. Роуз Вінтерс.
- Бачу, ви зайняті, містере... - Фрейзер.
Так, у будь-який день можуть напасти, тож я очікую пожвавлення попиту.
Так.
Рядовий Вокер. Називайте мене Джо.
Ви дуже молодий для ополченця, Джо. Ви записувалися на службу?
Я дальтонік.
- Я думала, у тебе алергія на солонину. - Так, і це теж.
НУ Що, хлопці?
Якщо вам буде щось потрібно для вашої статті, міс Вінтерс,
папір, стрічки, спитайте в мене.
Обов'язково.
Гарненька дівчина.
Вільям Ходжес, уповноважений з цивільної оборони.
Авжеж, вам потрібен я, а не ополченці.
Саме я тут усім керую.
- Протигази, повітряні тривоги... - Ми перед вами в боргу.
Я дуже стараюся.
- До побачення. - Па.
Який колір, який крій.
Кажу тобі, це Шанепь. Я його впізнаю із заппющеними очима.
Шанель у Волмінгтоні?
Схоже, їй дуже цікаво слухати
про капусту вашого брата, міс Годфрі.
Вона здається дуже культурною.
Про Джека-різника теж так казали.
Цього року я переміг равликів.
- Головна зброя - сіль. - Сіль?
Давайте.
А тоді вона вкраде наших чоловіків.
Містер Спонж сказав, вона цілувала вашого Френка, і не у щічку.
На вашому місці я б за своїм хазяйством стежила, місіс Фокс.
Коли вона зараз виходила від м'ясника, то так посміхалася.
ЩО це означає?
Гарна жінка.
Правда?
Навіть не знаю.
Схоже, вона непогана.
Я про те, що вона пише про нас.
Коли знову 'П' побачив, був дійсно приголомшений.
Іншими словами, здивований.
Так, я знаю, що...
Я знаю, що це означає, Вілсоне.
То ви знаєте 'П' з Оксфорду.
Якийсь час я був 'l'l' учителем.
Але ж ви двоє не...
У вас не було...
Бо здалося, ніби у вас було...
- Було... - Чи, може, бувало.
Ви про це? Ні! Ні.
- Боже милий, ні. - Дуже добре.
Добре, що ми розібралися.
Стройовий огляд о 18.00. Не запізнюйтеся.
- Доброго ранку. - доброго ранку.
Віднесете це до касира, Віпсоне?
Авжеж, сер.
Що ви робите, Пайку? Тупий...
Загін, построїтися!
Загін, ПРЭВОРУЧ!
Два, Три, один! Лівою.
Кроком руш!
Містере Фрейзер, містере Годфрі, кругом!
Прошу у всіх вибачення.
Загін, ПРЭВОРУЧ!
Міс Вінтерс,
дозвольте підкреслити,
ви сьогодні така чарівна.
Перепрошую.
Полковнику.
Я не мав на увазі, що ви чарівний. Ні, авжеж ні. Якраз навпаки.
Не те, що ви не чарівний. Упевнений, для багатьох ви чарівний.
Я на цьому не знаюся.
Щодо патрулювання.
Так, це велика честь.
За мить прийде сержант Вілсон, і можемо розпочинати нараду.
Почнемо без нього. У гольф-клубі чекають. Дружина В машині.
Ваше завдання просте, Менверінгу.
Ви маєте весь час перебувати на береговій лінії.
Нізащо не набпижайтеся до бази. Це зрозуміло?
Не набпижатися до бази? Але ж нам потрібно...
Ви ставите під сумнів наказ, Менверінгу?
Як вам відомо, склад ополченців просили скоротити,
щоб форсувати похід на Францію.
- Справді? - Ми переглядатимемо особовий склад.
Відділимо зерно від полови.
Не буду ходити довкола.
Волмінгтон більше нагадує полову.
Мої хлопці круті, як гірчиця, сер.
Про вашого сержанта цього не скажеш.
Перше патрулювання в суботу о 9.00. Добре покажіть себе.
Це кращий спосіб зберегти загін.
Маю бігти.
Треба нам якось зібратися, пограти з дружинами.
Барбара любить грати на чотири шари.
Продовжуйте, старий.
Полова.
Загін, построїтися!
Струн ко!
Де сержант Віпсон?
Не здивуюся, якщо в ліжку. Застудився на навчаннях.
Маячня.
Бачив, як він виходив з магазину чоловічого одягу годину тому
і виглядав щасливішим, ніж кіт під коров'ячим вименем.
- У вас гарна краватка. - Що?
Справді? Ця? Вона...
Я багато думала про вас усі ці роки, Артуре.
Думала викладаєте, може, у Вайтхопі, та аж ніяк не у Волмінгтоні-на-морі.
Він по-своєму милий.
Ви були таким хорошим вчителем, Артуре.
Не пам'ятаю, щоб я вас чомусь навчив.
Здавалося, ви вже все знали.
Ви були таким гарним, ефектним...
Я вже давно втратив свою ефектність.
Вік пішов вам на користь, Артуре.
Отже...
Мені вже час іти.
Пам'ятаєте той вечір на літньому балі?
Мені хотілося, щоб ви мене поцілували.
А ви хотіли поцілувати мене?
Мабуть.
Я ж був вашим учителем,
були правила.
Правила.
Вони не дають цій країні вільно дихати.
Розкажіть мені про свою нараду з полковником Фіксом.
Я на неї не пішов.
Але я хочу написати у статті про ваше патрулювання.
Не хвилюйтеся. Менверінг вам завтра усе розповість.
Його буде важко зупинити.
Полова.
Мій загін - не Полова.
Випускник приватної школи.
Так, у мені Фікс знайшов гідного суперника.
Я подбаю, щоб у статті міс Вінтерс наш загін просто сяяв,
Їм доведеться нагородити медалями багатьох з нас.
Іди спати.
Сьогодні я нагорі.
Джорджа, я сплю.
Добраніч, люба.
Мені пощастить.
Знову живіт здуло.
АРТУре.
- Доброго ранку. - доброго ранку.
Де ти був минулої ночі?
Минулої ночі, що було минулої ночі?
- Ти був у "Дубках" з міс Вінтерс. - Серйозно?
Так, дійсно, був.
Згадували старі часи.
- Ти жахливо виглядаєш. - Так.
Ти не прийшов на сніданок.
Боже правий, я на роботу запізнююся.
Місіс Тодд сказала, що ти пустився берега.
Вултонський пиріг, пудинг 3 джемом.
Мейвіс, тобі нема про що хвилюватися. Я тобі присягаюся.
Хочеш пудинг, Артуре, я тобі влаштую пудинг.
І їй такий пудинг буде, що полетить під три чорти.
О 20.00 після стройового огляду буде пудинг.
Не запізнюйся.
пудинг.
- Міс Вінтерс. - Послухайте, міс Вінтерс.
Ми зовсім заплуталися, правда Сіссі?
Наш брат Чарльз сказав нам, що ви пишете статтю
про ополченців для журналу "Леді".
- Так. - Але таку статтю вже публікували.
Ми виписуємо журнал.
- І вони ніколи не повторюються. - Ні.
Це продовження статті.
Перша мала такий успіх, що вирішили написати ще одну.
Це все пояснює.
Вибачте, леді.
Капітане Менверінг.
Міс Вінтерс. Яка приємна несподіванка.
Я саме йшла до вас. Ви зайняті?
У мене перерва. Приєднаєтеся до мене?
У них досить пристойні тістечка з сухофруктами.
Із задоволенням.
Звичайно, до війни було краще. Тепер вони називаються "знайди ягідку".
Та годі скаржитися.
ЧОЛОВІЧИЙ одяг 31898 року
У вас гарне плаття, міс Вінтерс.
Дякую, Вєро. Якщо хочете, дам вам викройку.
Навіть не знаю, що й сказати.
Ви дуже пюб'язні.
Жінка повинна виглядати бездоганно, особливо під час війни, хіба ні?
І вам це чудово вдається.
Мені кортить познайомити вас із загоном,
не як із солдатами, а як з людьми.
Дуже хоробрими, відданими, чесними.
Нейлон, міс Вінтерс?
Щойно з вантажівки, якщо ви розумієте, про що я.
Вокере, ми з міс Вінтерс обговорюємо військові справи.
Авжеж!
Є Ще Порох у порохівницях?
Так.
Руки на ширині пліч.
Лівою, правою, лівою, правою.
Коротше кажучи, я зроблю все можливе,
щоб ваша стаття була максимально інформативною і позитивною.
- Правда? - Так.
Дякую.
Від такого природженого лідера, як ви, я меншого і не очікувала.
Я...
Можете зняти окуляри для мене?
Навіщо?
Дуже добре.
Я так і знала.
Є блиск
Якесь полум'я в очах.
Ви мені декого нагадуєте.
Справді? Цікаво, кого.
Черчилля.
Вінстона Черчилля.
- Серйозно? - У вас стільки схожих рис.
Ніколи про це не думав,
але, мабуть, це правда.
Це Вражаюче!
Хотілося б думати, що якби ми зустрілися,
то обидва від цього тільки виграли.
Так.
Хочете прийти до нас на стройовий огляд?
Я даватиму загону інструкції щодо патрулювання, гартуватиму бойовий дух
та, може, спробую їх трохи надихнути.
Що ж. Тоді до зустрічі.
Боже правий.
Рівняння перед собою!
ЩО це, Вілсоне?
Нічого. А що у вас, сер?
Нічого.
Постройте людей, Джоунсе.
Загін, построїтись!
Струн ко!
Вибачте за запізнення. Я робила нотатки, капітане.
Я все розумію.
Як колись сказав сам Юлій Цезар:
"Підготовка - це все".
Один 3 моїх натхненників.
Якого вбили його ж люди.
- Дякую. - І підкорив усіх на світі.
Як він казав: "Прийшов, побачив..."
Зберіться навколо.
- Доброго вечора, міс Вінтерс. - Доброго вечора, Джордже.
Послухайте, хлопці.
Ви знаєте, що можете запитати мене...
Ви знаєте, що можете запитати мене що завгодно,
хай на професійну, пасторальну чи навіть
філософську тему.
У мене питання, капітане.
Що, як життя насправді є сном?
Коли я говорив про філософію, то мав на увазі...
Іноді це бентежить мене, сер,
ПАТРУЛЮВАННЯ БАЗИ У ДУВРІ ЦІЛКОМ ТАЄМНО
що всі ми лише духи, які танцюють уночі.
- Джоунсе. - Не певен, але ідея мені подобається.
Про духів чи про танці?
У мене від самих думок гусяча шкіра. Дивіться.
Коли ти Мертвий, то ти Мертвий.
Я ніколи не ховав нікого, хто б не був мертвим. Хіба що лише раз.
Хіба не було б жахливо, якби ніхто з нас насправді не існував?
Кому б я продавав свої ковбаси?
Джоунсі, якщо життя - це сон, то все одно потрібно бути живим,
щоб заснути і побачити уві сні, як ЇХ купують.
Так, дякую, Вокере.
Вокере! Заспокойтеся, хлопці.
Заспокойтеся.
Хлопці.
Віпсоне.
Хлопці, я...
Що у нього з обличчям?
Трупне задубіння, якщо пощастить.
Хлопці, я добре все обміркував і вирішив
окреслити основний периметр нашого патрулювання.
Посередині каналу. Цікаво.
Потрібні нові окуляри, капітане? У мене саме з'явився новий товар.
Від точки "А" тут до точки "Б"
тут.
- Вілсоне! - Усе гаразд, сер?
Патрулюватимемо парами.
Було б дуже добре, якби ви могли бути насторожі
і не допустити появи шпигунів ворога тощо.
Так, зараз ми з сержантом покажемо.
Віпсоне.
Зверніть увагу, як уважно ми оглядаємо землю, море і небо.
Готові до нападу з будь-якої чверті, наче виті пружини.
Вілсоне, всі пружини виті.
Он там! Я щось побачив.
- Десантник. - Ледве не вибив мені око.
Я побачив його одночасно з вами, сер.
Не треба показувати пальцем, я ж показував.
- Дві собаки на одну кістку. - В одній будці.
Якщо я вже показую.
Хвилинку, хлопці.
Відійдемо.
- У чому, в біса, справа? - Я вас не зовсім розумію, сер.
Задерли носа до неба. Хочете справити враження на міс Вінтерс?
Я думав, ви саме цього й хотіли.
Все за мною повторюєте? Припиніть негайно. Це наказ.
- Чи є питання? - Чи є питання?
Потрібно придумати позу.
Не зрозумів.
Про нас напишуть у журналі.
Потрібно вибрати позу: щось героїчне, але грізне,
як Еррол Флінн у "морському яструбі".
Дурненький хлопчик.
Може так?
Позувати не доведеться. Міс Вінтерс на патрулюванні з нами не буде.
- Що? - Порядок.
Хлопці. Заспокойтеся.
На береговій лінії буде лише уповноважений персонал.
Стаття буде про загін, а не патрулювання.
Як я розумію, дехто з вас приніс особисті речі,
якими ви хотіли би 3 нею поділитися.
Хто перший?
Доброго вечора, Мейвіс.
Я вийшла трохи погуляти.
Упевнена, як і я.
Дякую, Фрейзере.
Фрейзере.
Джорджа!
Де твої окуляри?
Привіт, люба.
Даю очам відпочити.
Не треба! Без них ти схожий на порося.
Ходімо.
Ходімо, Джо. Сьогодні вечір дартс.
- Я не граю у дартс. - Тепер граєш.
Френку.
- У Істгейті сьогодні "Рятувальний човен". - Не бачиш, я зайнятий?
Френку, де АРТУР?
Мейвіс. Як...
Яка приємна несподіванка.
Новий костюм, Артуре?
Що? Ні. Це...
Доїси в ньому залишки своєї вечері.
Елізабет Менверінг, ДТС. Офіцер першого рангу.
Роуз Вінтерс. Ви просто молодець.
Я вважаю, що ми маємо відвоювати своє і розтоптати ворога.
А ви ні?
Доброї вам ночі, місіс Менверінг.
Джорджа.
Кіноман Еррол Флінн
добраніч, Френку.
Час нікого не жаліє, Джордже.
"О 16.00 в котеджі. Приходьте".
Джорджа!
ІдУ, люба.
- Привіт, Джо. - Чорт забирай!
Я думав, це поліція.
Нічого собі у тебе запаси.
Бачу, про нормування ти не чув.
Якщо сидіти тихо, можна трохи заробити,
ось про що я чув.
Відколи вони закрили військові базу, у мене виник дефіцит.
Надолужу змарнований час.
Капітан Менверінг сказав, що до бази ви не підходитимете.
Коли я опинюся всередині,
мене вже буде не зупинити.
Знаєш, мені слід доповісти про це.
Давай.
У кожного з нас своя ціна, міс Вінтерс.
Яка в тебе?
Пальне? цигарки? КОНТРАБАНДНІ французькі парфуми?
Шанель М95?
Коли підеш на базу, візьмеш мене з собою.
Тебе ж не буде на патрулюванні.
Ти не єдиний, хто вміє добиватися свого, Джо.
Звичайно, 'П' обшиють для більшої зручності
під час вашого вічного сну.
Так, я була б щаслива розкпадатися в такому.
Ми візьмемо дві, містере Фрейзер.
Гадаю, ви не відмовите нам у знижці.
Щоб отримати знижку,
вам обом доведеться померти ще до кінця місяця.
Ми ще не зовсім готові помирати, правда, Сіссі?
Мама дожила до 101 року.
- Міс Вінтерс, на хвилинку! - Міс Вінтерс.
Сіссі тепефонувапа у журнал "Леді" у Лондоні,
щоб дізнатися про ваше продовження статті.
Вони нічого не знають ані про статтю, ані про вас.
Ви переховуєтеся від поліції. Ви вбили чоловіка парасолькою.
Вибачте, міс Вінтерс.
Вона жити не може без романтики.
Я знаю.
Ви таємний агент.
Німецький шпигун,
що має дізнатися про плани наступу і поставити союзників на коліна.
Боюся, леді, правда більш прозаїчна.
Я працюю на "Ассошіейтед прес".
Вони публікують свої статті без вказання авторства.
Сподіваюся, це розвіяло ваші сумніви.
Гарного дня.
Привіт, капітане. Вітаю.
Мені подобається ваш капелюх.
Цей старий капелюх?
- Будь паска, заходьте. - Так.
- Перепрошую за манеру запрошення. - Та нічого.
Усе нормально.
Я сподівалася почути від вас подробиці
вашого унікального стилю командування.
ЩО ж,
не хотілося б хвалитися,
але я подаю особистий приклад.
Я не Вимагаю від своїх людей нічого, що не зробив би сам.
Хочете пирога?
Боюся, він маленький.
Ми харчуємося
як вільні люди, не під каблуком нацистів.
Одне мої люди знають напевне,
ця бпагословенна земля не знатиме ярма,
доки ми дихаємо...
- З вами все гаразд? - Пішло не в те горло.
Ви говорите дуже переконливо, капітане.
Ви ніколи не хотіли викласти свої думки на папері?
Ні, боюся, на це немає часу.
Керівництво складається з багатьох речей, міс Вінтерс.
Будь ласка, називайте мене Роуз.
Керівництво складається з багатьох речей, Роуз.
Та здебільшого це проникливість.
- Пиріг на підлозі. Пиріг на... - Та ви маєте рацію.
Прошу вибачення.
Європі потрібна прониклива людина з чітким поглядом,
навіть безжапісна.
Безперечно.
Щоб поїзди не запізнювалися.
Упевнена, що вам судилося відіграти визначну роль у цій війні, Джордже.
Серйозно?
Сподіваюся.
Шкода тільки, що я не зможу про це написати.
Але ж ви повинні.
- Що сталося? - Це все мій редактор.
Сказав, якщо я не напишу у своїй статті про патрулювання,
її не опублікують.
Не плачте. Ось.
Може, якщо ваш редактор наполягає,
' То.. ' Що?
Може, вам слід...
Роуз?
- Вілсон. - Агов?
- Що він тут робить? - Гадки не маю.
- Хвилиночку. - Агов?
Ні-Ні.
Мене тут немає. Я у Істборні зі своїм регіональним менеджером.
"Прекрасне нас полонить назавжди.
- Його краса лиш..." - Артуре, зараз не час.
Вибачте. Я повернуся пізніше.
Ні, не пізніше.
Я все життя кажу, що повернуся пізніше, хоча волію лишитися,
і пишаюся, коли хочу піти.
Роуз, того вечора на літньому балі Я дуже сильно хотів вас поцілувати.
Треба було поцілувати вас ось так.
Вибачте. Роуз, у мене були до вас почуття. І вони все ще живі.
Можливо, я не став тим, ким міг стати,
та, можливо, ще не пізно.
Можливо, якщо мені трохи хтось допоможе,
наприклад, ви.
Роуз, здогадайся, хто!
- Френк? Що він тут робить? - Гадки не маю.
Хвилинку.
Я прийшов по тебе.
- "На тебе чекають, люба". - Френку, ти пив.
Мамине імбирне вино. Воно зовсім не п'янке.
Я отримав твою записку. І вмію читати між рядків.
Я зрозумів, що ти мала на увазі.
Ти - жінка, я - чоловік.
3 намальованими вусами.
Я Еррол Флінн.
- Поцілуй мене. - Френку!
- Мама? - Я знаю, що ти тут.
- Френку? - Я все владнаю, крихітко.
Ти мене чуєш?
- Мамо? - Ану виходь негайно.
- Я хочу зробити оголошення. - Тільки поглянь на себе.
- Ми з міс Вінтерс кохаємо один одного. - Не сміши мене.
- Доброго дня, сер. - Віпсоне.
Виходьте. Зараз.
Крізь вікно. Швидко.
Джордже. Патрулювання.
Можна мені з вами?
Так, авжеж.
Ось так...
Як ви смієте пудрити мізки моєму хлопчикові?
Тримайтеся від нього подалі.
Від них обох.
Віпсоне.
Сідайте.
Дихаєте повітрям, Менверінгу?
Перевіряю вправу для бійців, сер.
Так, ми усі заклопотані.
У мене десятифутовий на восьмій.
- Каннінгеме. - Міксе.
Від МІ5. Капітане, є проблема.
Ми перехопили ворожий радіосигнал з цієї місцевості.
До Абверу в Берліні.
Десь поблизу діє шпигун ворога.
Кодове ім'я Кобра, отакої.
Він спробує дістати інформацію про базу у Дуврі.
Операцію "Дружина" розпочали рік тому, щоб збентежити Гітлера щодо наступу.
Дезінформація, обман тощо.
Це може коштувати нам перемоги, капітане.
Якщо помітите щось хоч трохи підозріле,
зв'яжіться з нами.
- Ми на вас розраховуємо. - Це може бути хто завгодно, Менверінгу.
Ворожий радіосигнал...
Десь поблизу діє шпигун ворога.
Це може бути хто завгодно, Менверінгу.
Хто завгодно.
Вона тобі в матері годиться.
Вештаєшся там, говориш про вічне кохання.
Серйозно, Френку, про що ти думав?
Хто б пішов на такі дурниці?
Саме так. Тобто...
Точно не твій дядько Артур.
Френку.
Ти що, просто поставиш крапку на нашому житті?
Френку.
Чим я тебе засмутила?
Я не хочу втратити тебе, Френку.
Між нами все скінчено, Вєро.
"Ми ніщо у порівнянні з масштабом людських страждань у цьому світі".
Бувай.
Я маю Йти.
Може, я не така освічена, як вона.
Може, я не така багата чи гарна.
Та я кохаю тебе, Артуре Вілсон, і без бою я тебе не віддам.
- Добраніч, дядьку Артур. - Добраніч, синку.
Як справи у містера Гріббінса?
У твого регіонального менеджера.
Як я розумію, ти сьогодні зустрічався з ним у Істборні.
Добре.
Я бачила твої штани.
Він що, намагався тебе вкусити?
Що таке? Привида побачив?
Вибач, люба.
День був довгий.
Доброго вечора, Менверінгу.
Доброго вечора.
- Вимкніть світло. - Ні.
Капітане Менверінг.
А ми з місіс Фокс пазл складаємо, сер.
Частинка з небом впала за диван.
Нам потрібно поговорити.
Тоді бажаю вам доброї ночі.
Якщо тільки ви не заскочите до мене пізніше,
як ви це вмієте.
Добраніч, місіс Фокс.
Джоунсе, Зберігайте спокій.
Те, що я вам скажу, конфіденційно.
- Що, шпигун? Справжній? - Спокійно, Джоунсе.
- Крім вас я нікому не казав. - Звідки ви знаєте, сер?
- До мене приїздили з МІ5. - Розвідка? А чому ви мені розповіли?
ЩО, думаєте, це я? ДУМЭЄТЄ, ЩО це я шпигун?
- Ви прийшли заарештувати мене. - Авжеж, ні, Джоунсе.
Присядьте.
Я прийшов сюди, бо маю намір його впіймати.
Все може полетіти шкереберть,
і ви єдиний з усіх нас, хто насправді, ви розумієте...
- Такий. - Так, сер.
- Такий. - Безперечно.
Можливо, Джоунсе, вам треба буде з ним розібратися.
Поки не метушіться. Я повідомлю.
Тим часом
нагостріть це.
Спухаюсь, сер.
Не панікуй, Джеку. Не панікуй.
Це Просто.
- Артуре. - Роуз.
- Вибачте за те, що сталося. - Не треба.
Я теж маю до вас почуття.
Вони нахлинули, коли ми знов зустрілися.
Завтра, після патрулювання я поїду.
Я хочу, щоб ви поїхали зі мною.
Завтра увечері?
Але ж завтра ми граємо у бридж.
Мені потрібна ваша відповідь.
Після патрулювання.
- Капітане Менверінг. - Доброго ранку, леді.
Капітане Менверінг, ми дізналися дещо надзвичайно важливе
про міс Вінтерс.
Просто з "Грінмантпа".
Не маю часу. Я потрібен країні.
Як хочете, містере Менверінг.
- Наполеон біжить до перемоги? - Постривай, Ходжесе.
Сьогодні настане переворот моєї військової кар'єри.
Тільки не кажіть, що забираєте білизну полковника Фікса з прання.
- Віпсоне. - Доброго ранку, сер.
Щодо того, що трапилося вчора, нам з вами нема чого ділити.
- Невже, сер? - Так.
- Пропоную... - Не згадувати про це
- Саме так. - Вважайте, що вже забув.
Полковнику, ми саме приступаємо.
МІ5 перехопили ще один сигнал від шпигуна.
Вдалося звузити коло пошуку, Менверінгу.
Він знаходиться у Волмінгтоні.
У Волмінгтоні? Боже правий.
Навколо містечка встановлять оточення, щоб упіймати його.
Прошу надати їм ваш загін у розпорядження після патрулювання.
- Передайте це своїм бійцям. - Звичайно, полковнику.
Не можна дати йому втекти, Менверінгу.
Союзники увійдуть до Франції за 48 годин.
- Шпигун? - У Волмінгтоні?
- Кістьми це відчуваю. - У Волмінгтоні?
Я його впіймаю. Який він із себе?
Невідомо, Френку. На те вони й шпигуни.
Його ціль - військова база у Дуврі.
Треба добре пильнувати ті скелі.
Я хочу впіймати його.
І прославити цей день в історії.
Він близько. Я його відчуваю.
Дядьку АрТУР!
Тихіше, Френку.
Я щось бачу, сер.
- Де? - Дивіться.
Не панікуйте, містере Годфрі. Продовжуйте вказувати.
- Я доповім командиру. - Що це?
Це там. Дивіться. Бачите?
Що це, Годфрі?
Це шпигун. Он там. Бачите? Там.
- Він відправляє сигнал. - Що?
Шпигун.
Так. Біле. Біле, коричневе. Біле, коричневе.
Біле, коричневе. Біле, коричневе. Біле, коричневе. Біле, коричневе.
Біле, коричневе. Біле... Господи.
Вільно, хлопці.
Це Кролик.
Сер, ви впевнені, що це не крихітний шпигун у костюмі кролика?
Ці нацистські шпигуни дуже хитрі, сер.
Яке химерне зауваження, Джоунсе.
Тут, мабуть, ціла тонна.
База просто за пагорбом.
Понесете це за мене, Джоунсі?
Авжеж.
А я зберу зразки.
Тримайте.
Зараз або ніколи.
- Не так уже Й важко, містере Джоунс. - Ні, легше пір'їнки.
- Усе гаразд, містере Джоунс? - Так, я зможу.
- Ходімо, Роуз. - Дякую.
Оце так.
Вони часу не марнували.
ЩО ТИ робиш?
Дівчина завжди має бути чарівна.
Дивіться, містере Джоунс, Мартин.
Гаразд, містере Джоунс.
За мене не хвилюйтеся, містере Годфрі.
Я сильний, як бик, і такий же волохатий.
Якщо я побачу шпигуна, то сипну йому перцю в очі.
Може, доведеться попросити його встати по вітру, але...
Містере Джоунс?
Капітане Менверінг! Містер Джоунс упав.
Ні.
Не може бути.
До пляжу, хлопці, хутко.
- Капітане! - Джоунсе?
- Джоунсе! - Він живий.
- Слава Богу. - Тримайтеся міцно.
Не панікуйте.
Але я панікую, сер. Нічого не можу вдіяти.
Мотузка. Нам потрібна мотузка, хлопці.
- Де Вокер? - Він побіг на базу по допомогу.
- Збігай за ним, Пайку. - Так.
- Тримайтеся, Джоунсе. - Джоунсе.
Джо! Містер Джоунс упав. Нам потрібна мотузка.
Тримайтеся міцно! Ми зараз.
Можете швидше, сер?
Жахливо. Я так і не зняв його мірки.
Так, цього вистачить.
Ходімо.
Прив'яжіть до себе, Джоунсе!
Так, прив'язав. Ланцюг прив'язано.
- Тримайтеся, Джоунсі. - Витягуйте його, хлопці.
- Один, два, три. - Джоунсі, ви у безпеці.
- Тягніть! - Тримайтеся, Джоунсе!
З вами все гаразд?
Тримайтеся, Джоунсе!
Я обертаюся, сер. Обертаюся.
- Давайте руку, Джоунсе! - Ось так.
- Тягніть! - Тягніть, хлопці!
- Джоунсе, підтягуйтеся. - Ось так, Молодці.
- Хапайте його за сідниці. - Дуже добре.
Дякую, сер. Я думав, мені кінець.
Усе життя перед очима промайнуло.
Принаймні, здалося, що то моє життя.
Так, повернімо ланцюг на базу.
Ви мене дуже налякали, містере Джоунс.
Підводьтеся, Джоунсі.
Приємно глянути, чи не так, Вокере?
Пишаюся, що я британець.
Хай мені грець.
Це Все Муляж!
Штаб Кобрі
потрібні розвіддані про план наступу союзників
база у Дуврі...
Міс Вінтерс.
Вєро.
ЩО ВИ тут робите?
Я побачила вас на пляжі.
ЩОДО Френка.
Я знаю, що він дурненький хлопчик, але колись він стане хорошим чоловіком.
Я кохаю його, міс Вінтерс.
Проблема в тому, що він кохає вас.
Лише невеличка закоханість. Нема про що хвилюватися.
До того ж, сьогодні я їду.
Куди далі поїдете?
До Парижа? Нью-Йорка?
Ваше життя таке блискуче у порівнянні з моїм.
А це що? Ви це чули?
Ані руш.
Я ЇдУ додому, до Берліна.
Цілковитий та абсолютний безлад.
На підготовку операції "Дружина" пішло стільки часу, а ви...
А ви за лічені секунди все зіпсували, дурню.
Тепер через вас всю операцію нападу доведеться переносити,
не знаю, на червень.
А я у червні збирався вийти на яхті в море.
Мої люди прив'язали всі танки, бригадире, крім одного.
Цілком імовірно, що шпигун нічогісінько не бачив.
Капітане Менверінг! Капітане Менверінг!
Так, Наполеоне. У вашій кар'єрі точно буде переворот.
Вас позбавлено вашого звання просто зараз.
Вілсоне, командувати будете ви.
- Людина з Оксфорду, сер - Чудово.
Майбутнє цього загону під питанням.
- Бригадире. - Вільно.
Вибачте, сер. Це все я винен, бо впав зі скелі.
Ні, Джоунсе.
Хлопці, для мене це була честь.
Овва.
Артуре, мені потрібна ваша відповідь.
Я не їду, Роуз.
Це Мрія
про інше життя.
Ви його не чули?
Нас допитуватиме МІ5, коли вони приїдуть сюди.
- Але я нічого не знаю. - У них будуть лещата для пальців.
У мене поїзд за годину.
Ви прийдете попрощатися?
- Заради старих часів? - Звичайно.
Тоді вирішено.
Дякую, вікарію. До побачення.
Джордже, я думала, ти на патрулюванні.
Про все домовилися.
Хор йтиме попереду, а загін маршуватиме за ним.
Як скажеш, люба.
Немає сенсу сперечатися через це.
Джордже, на тобі лиця немає.
Я не піду на парад.
Я більше не служу в ополченні.
Мене розжалували.
Не зрозуміла.
Через мене хочуть розпустити загін.
Я лише хотів залишити слід у цій війні.
Резиденція Менверінг.
Дві доби тому він запросив мене випити і згадати старі часи.
Було незручно. Він намагався мене поцілувати.
Який негідник.
Тоді я прийшла сюди і почула звук,
схожий на перешкоди чи радіо.
Він сказав, що це його радіо, але...
Боже правий.
Капітане Голубрінг!
Речові докази!
Якийсь код.
Що це за мова така?
Мабуть, німецька.
Капітане, дивіться.
Ні.
ПІВДЕННА ЗАЛІЗНИЦЯ
13.24.
Час ще є.
Джоунсе.
Сер, я маю вам дещо сказати, нічого не приховуючи.
Я ніколи нікого не вбивав.
Що?
Зараз саме слушний час, Джоунсе. А як же всі ті розповіді про Судан?
Я там був. У продовольчій службі.
Коли я повернувся, то трохи прикрасив правду.
Кому цікаво слухати про те, що я їздив до Судану подавати чай?
Ви ж знаєте, як кажуть.
У кожного часу свої герої.
ТИЛ ПЕРЕМАГАЄ
Доброго вечора, гер Вілсон. Хенде хох.
Що ви кажете?
Втекти хотіли?
Сер, я не шпигун.
І чому я не дивуюся?
Ваш клас завжди мав схильність до зради.
Війна знищить таких, як ви, Вілсоне,
і я точно не сумуватиму.
Мене від вас Нудить.
БОЯ Гузе!
Не знаю, що робитиму, якщо нас розпустять.
Вечорами мої сестри люблять грати у канасту.
А для мене це якось складно.
А я приєднаюся до ДТС.
Вони привабливіші за вас.
Хто це прийшов?
Чоловік, що програв нашу війну.
Як жорстоко, містере Ходжес.
Кому потрібен ворог, коли є ополчення?
Ви нездари, всі ви.
Як ви смієте таке казати?
Містер Фрейзер і містер Джоунс воювали у Першій світовій.
Містер Годфрі був санітаром-носієм. Ви не гідні лизати Їхнє взуття.
Стули пельку, сонечко.
А ви тільки свистите до людей.
"Вимкніть світло! Вимкніть світло!"
Замовкни, мамин синочок.
Я тобі покажу де раки зимують.
- Тримайте себе в руках. - У мене сумні новини, хлопці.
- Дійсно сумні новини. - Подивіться, хто прийшов.
Командир-невдаха.
Було знайдено докази, які вказують, що сержант Вілсон і є шпигун.
Сержант Віпсон? Ні, він не настільки симпатичний.
Не може він бути шпигуном. Він би нам сказав.
Годі, Менверінгу. Ідіть додому.
Вас розжалували, принизипи на очах у всього світу,
і це виглядало жахливо.
Ми з капралом Джоунсом знайшли детекторний радіоприймач
під його письмовим столом,
а також таємні документи німецькою.
- Не може бути. - Господи, німецькою.
Я посадив його під замок у церкві до приїзду МІ5.
Треба сказати мамі.
Тим часом я знову очолюватиму загін.
Я так і знав, капітане. Вілсон мені ніколи не подобався.
Мені це не до душі, Фрейзере, але шпигун - це шпигун.
То ви розкрили таємницю?
Ми мапи підозри з самого початку, правда, Сіссі?
Тільки ми не могли цього зрозуміти.
А воно весь час було у нас під носом.
Міс Вінтерс - ворожий агент.
Міс Вінтерс - шпигун? Не може бути. Вона ж жінка.
Піду розповім їй новини у Саллі Пойнт.
Я піду 3 вами.
Дуже люб'язно з вашого боку, Вокере, та краще мені піти самому.
Зустрінемося за годину біля церкви
та обговоримо графік чергувань біля зрадника Вілсона.
Доппі, а що було у нас під носом?
Звичайно, одяг міс Вінтерс.
Точніше, те плаття від Шанель.
Тож ми подзвонили у модний дім в Парижі,
щоб спитати, чи вони її знають.
Дуже приязний хлопець 3 архіву підтвердив,
що вона регулярно купувала речі з їхніх колекцій,
а вони доставпяпи їх до неї додому.
І саме цього клаптика пазлу бракувало, чи не так, Сіссі?
І Що то було?
Адреса, дурнику.
Міс Вінтерс живе у Берліні.
У Берліні.
Тоді треба поспішати.
- Годфрі, ходімо. - Берлін.
Так, Берлін. Чудово.
Що ти там робив, Артуре?
Ти дійсно хотів покинути мене
і Френка?
Я стояв на роздоріжжі, Мейвіс.
Дивився на шлях, яким так і не пішов.
Я не збирався тебе кидати. Я поїхав попрощатися з нею.
Моє життя тут, з тобою, мила,
і з Френком.
Тепер я це знаю.
Відпустіть його, Джоунсі.
Я завжди казав, що цей чоловік невинний, як дитя.
Він нацистський шпигун.
Ми впіймали його на вокзалі, коли він хотів потекти.
Хотів утекти, Джоунсі.
Роуз Вінтерс попросила мене провести "П.
Вона - шпигунка, або мене звуть не Джеймс Дональд Натрехін Фрейзер.
Розумієте, мої сестри з'ясували, що вона живе у Берліні.
Ці двоє страшенно розумні.
Пізніше, якщо ви не проти, містере Годфрі.
Так.
- Джоунсе, розв'яжіть мене. - Давай сюди, Джеку.
Сподіваюся, ви не образилися, сержанта?
Навіть коли ви були нацистською свинею, я відчував до вас симпатію.
Дядьку Артур, берегова охорона помітила підводний човен біля Саллі Пойнт.
Справжні німці. Прошу дозволу на паніку, сержанте.
Відмовляю. Так вона планує втекти.
- Де Менверінг? - Чорт. Я забув.
- Він пішов до неї. - Він у небезпеці. Джоунсе, рушниці.
Спухаюсь, сер.
Не можна просто піти на них зі зброєю.
- Вони побачать нас за милю. - Тільки не В камуфляжі.
Використаємо це сіно і чудово зілпємося з травою.
Чудово! Хлопці, беріть сіно.
- Ні, Артуре. Я тобі не дозволю. - У мене немає вибору.
Годі дуркувати.
Хутко, містере Годфрі-
Якщо ваша паска.
Міс Вінтерс.
Ми його впіймали.
Я про Вілсона.
Я знаю, ви шоковані.
Ніхто не знає, що людина ховає в душі тощо.
Якщо я вам потрібен, я ваш.
Жилетка, на якій можна поплакати.
Боже правий. Підводний човен!
Ви залишите великий слід у цій війні, Менверінгу,
як дурень, через якого Англія програла війну.
Це неможливо
Черчилль?
Вони цього не люблять.
Місіс Пайк, що сталося?
Міс Вінтерс шпигунка.
Чоловіки побігли за нею до Салпі Пойнт, і ще там підводний човен!
І у них немає підкріплення.
Дафне, будь паска, дістань нам швиденько обладнання.
Завдяки вам, Джордже,
вони чекатимуть у Нормандії, щоб повернути союзників до моря.
Допоможіть!
Вєро.
- Допоможіть! - У вас що, серця немає?
Я не можу дочекатися, коли мій фюрер увійде до Вайтхолу.
Лізьте у човен
містере Черчилль
Ми ніколи не здамося.
Я йду, ВЄРО!
Вєроц
- Настав час. - Молодець, Джоунсі.
Наступного разу я не буду таким добрим!
В укриття, хлопці!
Біжіть, капітане! Давайте.
Сер.
Віпсоне.
До ваших послуг, сер. З поверненням.
Дякую, Вілсоне. Хлопці!
Не можна дозволити міс Вінтерс втекти.
Та спочатку врятуємо Вєру Шілтон від припливу.
"Це набагато краще, ніж те, що я колись робив".
Не дуріЙ, ФРЄНКУ-
Будь паска, не треба!
"Повість про два міста" Рональда Коулмана.
Цей фільм я дивився. Безіл Ретбоун зіграв там напрочуд добре.
- Я Йду, Вєро! - Френку, ні!
- Пайку, повернися! - Иому не прорватися.
У нього плоскостопість.
- Я піду за ним. - Ні, вас розірве на шматки.
Я МУШУ-
- Відволічемо їхню увагу. - Я дещо придумав.
Що він сказав?
Що ви сказали, містере Годфрі?
Я сказав: "А де мої обійми перед сном, зайчику?
Френку!
Дядьку Артур, мені страшно.
Френку, це не Бетті Грейбл.
Це не Рита... Як прізвище тієї рудої?
- Гейворт. - Точно.
Це Вєра.
Твоя Вєра, жива й справжня.
Френку!
Потрібен ще один відволікаючий маневр.
Зараз я їм таке впаштую, що вони спати не зможуть.
Гей!
Та що з ними таке?
Біжи!
Вєроц
фреНКУ-
- Чудово, Фрейзере. - Я ще не закінчив, сер.
Цього вистачить, дякую.
Зіграємо в сопдатиків.
Вокере. Вокере!
Негайно поверніться на місце!
Ах ти ж, боягузливий дезертире!
Ми приречені. Приречені!
Хлопці...
Я не дуже балакучий, та...
У житті кожного солдата настає мить,
коли потрібно поглянути у вічі...
Заради Бога, у нам тут і без промов проблем по горло.
Увага! 3 тилу!
Розвертаються!
Дивіться.
Не може бути.
За моєю командою, дівчата.
Вогонь!
Прикрийте мене
Вона тікає!
Капітане, ні!
Джозефе Вокер, ти збожевопів.
Порвалися твоїлєдерхозен
І ми скажемо тобі Иуф відерзейн!"
Джо.
Хай мені грець.
Міксе, повідомте флот.
Той підводний човен не повинен вийти з гавані.
Спухаюсь, сер.
Боюся, ми запізнилися.
Боже...
Він був чудовим капітаном.
Найкращим.
Дивіться.
І море його повернуло.
Гадаю, це вам, панове.
Гавань оточено.
Молодець, Менверінгу.
Джо. Джо.
- Ти мій герой. - Та ну що ти, Даф.
НУ давай.
Містере Джоунс, я у захваті.
- Як я можу віддячити вам? - Та щось придумаєте.
Я вже придумала. Пропоную закінчити той пазл.
Артуре, ти врятував нашого хлопчика.
Тепер він чоловік, Мейвіс.
Боже правий.
Мейвіс, не дивися.
Не слід робити цього на людях.
І німець отримав відсіч.
Чудова робота, капітане.
Без вас ми б не впорапися, офіцере.
- Елізабет... - Не мели дурниць, Джордже.
Ти маєш очолити парад.
Я з самого початку підозрював міс Вінтерс.
Та, звичайно, не міг нікому про це сказати.
Ціна лідерства.
Непогано для нездари, містере Ходжес?
Браво, Менверінгу. Я у вас ніколи не сумнівався.
Було небезпечно, друже, та врешті все закінчилося добре.
ДРУЖЄ, Сер?
Рівняння перед собою, плечі назад.
Сержант ополчення - не мішок з картоплею.
Дякую, сер. Ви напрочуд люб'язні.
Ви дивилися...
шнвць
Струн ко!
Де сержант Віпсон?
Не здивуюся, якщо в ліжку. Застудився на навчаннях.
Маячня.
Бачив, як він виходив з...
Чий це телефон?
Вибачте, сер. Це у мене.
Годфрі, дістаньте телефон!
- Вибачте, сер. - Вимкніть його негайно!
Вибачте, сер. Вибачте.
- Дістаньте його! - Не можу дістати, сер.
- Я йому казав. - Дістаньте...
Вокере, допоможіть йому з телефоном.
Вокере, зробіть...
Фрейзере, припиніть балачки і допоможіть йому з телефоном.
Все, дістав. дістав, сер.
Потримаєте?
Гадаю, він з іншої епохи.
Ми з капрапом Джоунсом знайшли детекторний радіоприймач у...
Під його письмовим столом,
а також таємні документи німецькою.
Я посадив його під замок у церкві до приїзду...
Може, краще почати
З МЄНЦЦ СПЭВЄТНИХ ДОСЯГНЄНЬ загону.
Після нападу їжачків
дехто з нас вжив заходів зі звільнення ферми за допомогою шлангу
та двох обрізків свинцевих труб.